Vēlos šķirties, bet viņa ir stāvoklī
"Jau pāris mēnešus domāju šķirties no savas draudzenes. Esam kopā trīs gadus, beidzot, kad esmu to nolēmis darīt, viņa paziņo, ka ir stāvoklī," portālam mammamuntetiem.lv raksta kāds 21 gadu vecs vīrietis.
![Beidzot, kad nolēmu pārtraukt attiecības, meitene paziņoja, ka gaida bērnu...](https://mutcdn.fra1.digitaloceanspaces.com/78022/conversions/2013011111405822949_o-696x464.jpg)
FOTO: Marika Eglīte
Beidzot, kad nolēmu pārtraukt attiecības, meitene paziņoja, ka gaida bērnu...
Jautā vīrietis:
Jau pāris mēnešus domāju šķirties no savas draudzenes. Esam kopā trīs gadus, beidzot, kad esmu to nolēmis darīt, viņa paziņo, ka ir stāvoklī. Pat bija grūti tam noticēt, bet pats redzēju testus.
Viņa vēlas paturēt bērnus, jau paziņojusi pus pasaulei, bet es nevēlos ne bērnu, ne viņu.
Ja viņa patur bēnru, vai par to pēc dzimšanas man ir jānes atbildība (alimenti utt.)? Jo uz doto mirkli ko tādu darīt ir vienkārši ir neprāts – viņai 20 gadi, man 21, dzīvojam UK. Šeit viss būtu okey, bet plānoju pāris mēnešu laikā doties atpakaļ uz LV studēt.
Viņa stāvoklī ir tikai kādas 2-3 nedēļas, pagaidām to būtu iespējams izbeigt ar medikamentiem, bet viņa uzstāj, ka nevēlas un paturēs bērnu.
Ja viņa šajā brīdī atsakās no aborta vai pēc bērna dzimšanas viņa var piedzīt alimentus?
Atbild Ivita Krastiņa, Labklājības ministrijas Bērnu un ģimenes politikas departamenta pārstāve
Labdien! Diemžēl nevaram sniegt atbildi par to, kāds ir šā jautājuma regulējums Lielbritānijā, taču varam ieteikt sazināties ar savas dzīvesvietas sociālo dienestu, lūdzot sniegt skaidrojumu par šīs valsts tiesisko regulējumu.
Ja Jūs neesat laulājušies un Jūs pēc bērna piedzimšanas nevēlēsieties atzīt brīvprātīgi bērna paternitāti, bērna mātei ir tiesības vērsties tiesā, lūdzot noteikt bērna paternitāti un arīdzan uzturlīdzekļus bērnam.
Vienlaikus, ja Jūs interesē tas, kā šo jautājumu regulē Latvijas tiesību akti, tad pienākums rūpēties par bērnu, ir abiem vecākiem. Ja Jūs esat laulājies, tad atbilstoši Civillikuma 146.panta otrajai daļai par tēvu bērnam, kurš piedzimis sievietei laulības laikā vai ne vēlāk kā 306.dienā pēc tam, kad laulība izbeigusies ar vīra nāvi, laulības šķiršanu vai laulības atzīšanu par neesošu, uzskatāms bērna mātes vīrs (paternitātes pieņēmums). Tādējādi pēc bērna piedzimšanas Jūs tiktu bērna dzimšanas apliecībā norādīts, kā bērna tēvs, kas rada Jums pienākumu arī finansiāli rūpēties par bērnu.
Gadījumā, ja Jūs uzskatāt, ka Jums nav jārūpējas par savu bērnu, māte var vērsties tiesā, prasot noteikt uzturlīdzekļus bērnam.
Savukārt, ja Jūs neesat laulājušies un Jūs pēc bērna piedzimšanas nevēlēsieties atzīt brīvprātīgi bērna paternitāti (Civillikuma 155.pants - Paternitātes atzīšana notiek, ja bērna tēvs un māte personiski iesniedz kopīgu iesniegumu dzimtsarakstu nodaļā vai dzimtsarakstu nodaļai adresētu iesniegumu, uz kura notariāli apliecināts iesniedzēju paraksta īstums. Paternitātes atzīšana noformējama ar ierakstu dzimšanas reģistrā. Iesniegumu paternitātes atzīšanai var iesniegt, reģistrējot bērna dzimšanu, kā arī pēc tam, kad bērna dzimšana reģistrēta, vai jau pirms bērna dzimšanas.), bērna mātei ir tiesības vērsties tiesā, lūdzot noteikt bērna paternitāti un arīdzan uzturlīdzekļus bērnam.
Papildus aicinām Jūs izvērtēt, vai tiešām nevēlaties uzņemties atbildību pār gaidāmo bērnu, jo pat tad, ja vecāki nedzīvo kopā, nenozīmē, ka viņi kopīgi nevar rūpēties par bērnu.
Savu jautājumu vari uzdot sadaļā Jautā speciālistam