Idejas kāzām. Un autores ģimenes traģēdija...
Ko kāzās darīt uz tiltiem? Kā noskaidrot ģimenes galvu? Ko darīt mičošanā? Tas viss ir šajā, laimīgu un skaistu kāzu stāstā, ko iesūtījusi mammam.lv/tetiem.lv reģistrētā mamma Inga Puķīte. Taču ir vēl kas. Četrus mēnešus pēc precībām jaunais vīrs aizgāja Viņsaulē. Sava dēla piedzimšanu tā arī nesagaidot...
![](https://mutcdn.fra1.digitaloceanspaces.com/67585/conversions/2014071921443210565_o-696x464.jpg)
FOTO: no personīgā arhīva
Jau no paša sākuma zinājām, ka būsim kopā mūžīgi. Kad bijām
draudzējušies nedaudz vairāk kā gadu, pieteicās dēliņš. Un sākām
cītīgāk apsvērt domu par kāzām — dažu brīdi likās, ka varbūt
jāprecas pēc bērniņa piedzimšanas, bet par laimi, to izdarījām,
kamēr vēl biju gaidībās.
Gatavošanās kāzām notika ļoti mierīgi, bez liekiem stresiem. Daudz
darīja mans vīrs, kāzas tapa divās nedēļās, kā jau spontāniem
cilvēkiem, kas dzīvo, izbaudot katru dienu un katru mirkli
tajā.
Kāzu rītā spēlē paslēpes
Ar vedējiem
iepazinos kāzu rītā, kad vīrs ar viņiem bija ieradies man pakaļ
(27. septembrī). Tik viegli man klāt nevarēja tikt, vecāki ar
māsu bija izdomājuši pašsacerētu dziesmu atbilstoši kāzu tēmai, kas
vīram bija kopā ar vedējtēvu jānodzied, tā kā abi lieli dziedātāji,
tas problēmas nesagādāja. Nākamais pārbaudījums bija atrast mani,
kurā no istabām esmu paslēpusies — tas bija grūtākais uzdevums, jo
tik ierasti, ka vienmēr esmu savā istabā, bet šoreiz paslēpšanās
vieta bija virtuve. Tik ar čukstiem izdevās vīriņam palīdzēt.
Tālāk sekoja brauciens uz dzimtsarakstu nodaļu, kur notika sareģistrēšanās, pēc oficiālās daļas, notika fotografēšanās gan telpās, gan ārā, tad sekoja iestiprināšanās ar maizītēm un šampanieti, jo līdz viesu namam, kur notika pārējās izdarības, bija laiciņš jāgaida.
Pārbaudījumi uz septiņiem tiltiem
Turpinājumā septiņi
tilti, uz kuriem vedēji bija izdomājuši dažnedažādus
pārbaudījumus:
1. tilts. Katram uz savas lapas mums vajadzēja
uzrakstīt grēkus, pēc tam vedēji tos ielika māla podiņā,
sadedzināja un iemeta upītē, lai tie vairs neatkārtotos;
2. tilts. Katram no papīra bija jāuztaisa
lidmašīnīti — šis pārbaudījums simbolizēja pagājušo bērnību.
Lidmašīnas bija jālidina upītē — manējā aizlidoja taisni, bet, vīra
izveidotajai lidmašīnai apmetot lielu loku, pats purngals saskārās
ar manējo, kas bija ļoti mistisks skats, jo nebija vēja;
3. tilts. Vīram bija jānostājas vienā tilta galā,
man otrā, lai satiktos, mums bija jāsauc pa vienam mīļvārdiņam, tā,
lai tie neatkārtojas, kad uzdevums bija izpildīts, kas mūsu
skatījumā nebija grūts, jo mīļi viens otru saucām ikdienā,
satiekoties vīrs man pasniedza rozi, es skūpstu;
4.
tilts. Kopīgs uzdevums — uz vienas lapas uzrakstīt abu
nākotnes plānus vismaz pieciem gadiem uz priekšu,. Kad tas tika
izdarīts, lapu ielika stikla traukā un iemesta upītē, lai neviens
netiek klāt un viss piepildītos;
5. tilts bija kā atpūtas tilts...
Iestiprinājās līdzbraucēji ar pīrādziņiem. Mums, jaunajam pārim,
sadalīja naudas monētiņas — santīmus, kas vēlāk reizē tika iemesti
upītē, tā, lai būtu pārticība ģimenē;
6. tilts. Vīriņam vajadzēja mani pārnest pār
visgarāko tiltu dziedot — tas liecināja, ka jebkuru strīdu un
grūtības var pārvarēt ar dziesmu;
7. tilts. Katram tika iedots rozes pušķītis un
kopā ar mūsu laulības gredzenu kastīti, tas, sadodoties rokās, tika
iemests upītē — kas atradīs šo kastīti ar pušķi — būs nākamais
jaunais pāris.
Ģimenes galvas noteikšana
Sekoja ierašanās viesu namā, kur mūs sagaidīja kāzu viesi ar
visādām jautrām izdarībām, piemēram, "vārtiem"; šķīvju plēšanu,
vīram sievu turot rokās, lai uzzinātu gaidāmo ģimenes bērnu skaitu;
jāēd abu mammu iedotā maizīte ar sāli un ūdens glāzīte, lai būtu
pārticība; jāgraužas ābolā, kuram lielāks izkostais gabals, tas būs
ģimenes galva — naudas pelnītājs.
Pēc maltītes sekoja pirmais kāzu valsis dzīvās mūzikas pavadībā un
vēlāk dejai pievienojās arī pārējie kāzu viesi.
Pienākumu dalīšana un
mičošana
Pirms mičošanas tika sadalīti pienākumi, kas dažiem viesiem bija
obligāti jāveic: dančmeistars, līgavas sargi, jo zagt gribētāju
netrūka, kokteiļmeistars, kas gatavoja garšīgus gan alkoholiskos,
gan veselīgos — dārzeņu — dzērienus, atkarībā no viesu vēlmēm.
24.00 sākās mičošana. Mani — līgavas — vecāki sasēdās ar vīra
vecākiem vienā rindā, kur mēs, jaunais pāris, sēdējām vēl pēdējo
reizi klēpī saviem vecākiem un otrādi uz maiņām — atvadas no vecāku
siltās, mājīgas ligzdiņas - ieejot pašiem savā, lielajā dzīvē.
Dziesma, plīvura noņemšana — aubes un priekšauta uzlikšana, vīram
cepures un pīpes turēšana — atvadas no jaunā pāra statusa, ieejot
sievas un vīra kārtā. Ļoti silti un romantiski bija tas, ka viss
norisinājās sveču gaismā — telpas vidū bija izveidota sirds forma
no svecēm un arī katram viesim rokās pa svecītei. Super!
Vēlāk tikām ietērpti lielā kopējā naktskreklā un pavadīti gulēt uz
speciālo pāra istabu.
Bet tā kā bijām jautrs un atraktīvs pāris un gribējām pēc iespējas
ilgāk izbaudīt šo skaisto mirkli, pēc „nolikšanas gulēt”
pārģērbāmies saskaņotos tērpos — es sarkanā vakarkleitā, kurai bija
pieskaņota vīra šlipse — un atgriezāmies pie viesiem uz dejām. Tas
visiem bija pārsteigums, un bija to vērts, jo mums abiem ļoti
patika dejot.
Un pēc četriem mēnešiem jaunais vīrs aizgāja
Viņsaulē...
Pēc kāzām ritēja laimīgas dienas, mēs tiešām bijām neaprakstāmi
laimīgi. Bet pienāca mūsu ģimenei liktenīga diena. Ziemā nākot pēc
darba mājās, vīrs salauza kāju un mēnesi pēc tam — 13. februāra
piektdienā — tromba ietekmē izdzisa mana vīra dzīvība... Šogad
viņam būtu apritējuši 30 gadi. Liktenis laulību mums neļāva
izbaudīt ilgāk par četriem mēnešiem.
Laiks iet, sirsniņā viss paliek. Taču mums jau bija pieteicies
dēliņš, kuram nupat paliks pieci mēnesīši. Tik vakaros, kad abi
spēlējamies, paliek skumji — vīram mazo nebija tā laime
ieraudzīt.
Tas viss notika šogad — drīz apritēs seši mēneši, kopš vīra nav
blakus. Sāpīgi ļoti, bet ir dēliņš — dzinulis un laime. Katrs
smaidiņš, katra viņa kustība liek izturēt, turēties!
P.S. Liels paldies Jums par šo lielisko iespēju —
konkursu, izstāstīt jaukāko mirkli manā dzīvē — nemūžam
neaizmirstamo, ceru, ka tā varēs arī citiem pāriem palīdzēt sarīkot
un izveidot neaizmirstamas, pārsteigumiem bagātas kāzas.
Iesūtījusi: Inga Puķīte (25 gadi)